Miles...
Våkne, Tjukken! Det er morgen!
Vi må skaffe lås til døra. Alle unntatt Alaska får en nøkkel.
Jeg har nøkkelen til hjertet ditt, Obersten.
Den lyden var så høy at den såret følelsene mine.
- Sover du alltid med klærne på? - Tjukken har PTSD.
Han er redd for å bli kidnappet i trusene igjen.
- Han er pen. - Du er galere enn jeg trodde.
Det var en fæl måte å våkne på. Hvordan kan det unngås i fremtiden?
Det er ingenting du kan gjøre.
- Har jeg glemt en hjemmeoppgave? - Ikke engst deg.
- Jeg sa ingenting.
Hvis du må vite det, er det snart Saras debutantball.
Det er en stor greie på en flott klubb.
Jeg skriver oppgaver for å få råd til ny dress. Fornøyd?
- Jeg har aldri spist grits før. - De bør holde seg til bufritos.
- Da ville man gå lei. - Nei.
Kan man få nok av noe så godt? Det burde jeg spurt Jake om.
Alaskas kjæreste er visst rene sexmaskinen.
Det ville bli total bufritofisering.
Jentene ville svelle opp til 140 kg.
Så? Ville de ikke svare til dine diskriminerende fantasier -
- om akseptable kvinnelige former? Stort er vakkert, Obersten.
- Lite også. - Ikke når det sier så dumme ting.
Der er kjæresten min.
Chip. Longwell og Kevin har noe å si til deg.
Du tystet på Paul og Marya. Vi tok hevn.
Nå er vi skuls. Våpenhvile?
Jeg er ingen tyster.
Si det til ansiktet mitt. Du snakker med brystkassen min.
Nærmere hjertet ditt når jeg river det ut.
Så teite dere er! Denne krigen også. Nå holder det.
Velg en død amerikansk president.
Hvis Tjukken ikke vet hva hans siste ord var: Våpenhvile.
Hvis han vet det, skal dere angre på at dere pisset i skoene mine.
- Det er det dummeste jeg har hørt. - Neppe, med Kevin som bestevenn.
Det er vilkårene.
Kan du engang nevne en president?
Jeg har hatt praksis på Carter Center.
Jimmy og Rosalyn har vært hjemme hos meg.
- Har de vært i bobilen din? - Shawn Carter, kanskje. Er dere med?
Ok, vi sier det sånn.
- Ikke ødelegg dette, Tjukken. - Det gjør han ikke.
Ok.
- Millard Fillmore. - Har han vært president?
Da den tidligere presidenten Millard Fillmore lå for døden, -
- var han veldig sulten.
Legen hans prøvde å sulte ut feberen.
Fillmore snakket bare om mat hele tiden.
Så legen ga ham en liten spiseskje suppe.
Fillmore sa sarkastisk:
"Næringen er appetittlig."
Så døde han.
Ingen våpenhvile.
Hvorfor prøvde dere å drukne ham? Han er et geni!
Det var ditt første råe øyeblikk, Tjukken.
Kanskje ingen overlever denne krigen.
Men det kommer til å bli gøy.
Hvordan kan du vite hva døde menneskers siste ord var?
Vel...
Jeg hadde bare mye fritid. Fillmore var ganske enkel.
Jeg er glad han ikke valgte Franklin Pierce.
- Ingen vet hva hans siste ord var. - Ikke?
- Han døde alene. - Så trist.
Vi står alle i forbindelse med hverandre.
Det gjelder alle skapninger.
I det minste tror buddhistene det.
Dere, jeg, hans hellighet Dalai Lama...
Vi eksisterer bare i vår forbindelse med dem omkring oss.
Buddhistene ser verden som et intrikat nett av forhold.
De danner samfunn som kalles sangha.
De jobber kollektivt for å oppnå fred, lykke og visdom.
Man kan bare oppnå en sann oppvåkning, -
-og et dypt liv...
Mr. Halter. Mr. Halter!
Håpet er at denne klassen skal bli ditt sangha.
Men tydeligvis ikke i dag.
Her står jeg og anstrenger min eneste lunge for å undervise dere.
Men noe utenfor er tydeligvis mer interessant.
Hva har du oppdaget der ute?
Jeg...
...så på trærne.
På skogen. Jeg tenkte på hvordan alt henger sammen...
...og du sa... Unnskyld.
Jeg ber deg forlate klasserommet, Mr. Halter.
Da kan du gå ut og utforske forholdet mellom... trærne...
...og... skogen.
Vent...
- Kaster du meg ut? - Farvel.
- Dette har aldri skjedd før. - Du gråter vel ikke?
Det ser fuktig ut.
Unnskyld, men det er pissprat. Du kan ikke kaste ham ut.
Får vi ikke engang se ut av vinduet?
Dere kan gå begge to. For å fortsette...
Den eneste måten å nå en sann oppvåkning på, er å leve på en måte -
- som betoner forbindelsene våre.
Verdens eldste knep, men alle faller for det.
La meg gjette.
Hittil har alle lærerne dine vært medlemmer i fanklubben din?
Jeg hadde ikke medlemskort, men ja.
Jeg trenger en røyk.
Og hans siste ord var: "Jeg søker et stort Kanskje."
En fransk poet? Var han god?
Jeg har bare lest biografien hans.
Slutten av den.
"Et stort Kanskje."
Jeg liker det. Det er nok tvetydig.
Umålbart.
Litt magisk. En jævlig bra metafor.
Og et pretensiøst uttrykk for at man vil ha et ligg.
Men det trengs ingen fransk poet for å si det.
Vet du hva problemet ditt er?
Du redd for å skuffe lærerne og foreldrene dine.
Ifølge noen er det en god egenskap.
Livet handler om å skuffe de som bestemmer over oss.
Se hvem som kommer her! Takk for støtten.
Hyde kommer til å spise deg opp og pisse deg ut gjennom et kateter.
Jeg har ikke noe usnakket med ham. Han kaller meg ikke en tyster.
Men de som gjør det, må betale. Vi må slå til.
Først, raskt, hardt. Hvis du vil hoppe av, gjør det nå, Tjukken.
Hva? Hvorfor skulle jeg gjøre det?
- Du er uskyldig. - Nå blir det alvor.
Det blir verre enn å bli kastet ut av klasserommet.
De tror ikke at du er klar.
- Jeg prøver å beskytte deg. - Du får klare deg selv.
Vi gjør dette fordi vi hater det Ukedagskrigerne står for.
- Vi risikerer alt for å slå dem. - Hva er du klar for å risikere?
Seriøst?
Hva med livet mitt?
Husker dere hvordan jeg ble kastet i sjøen? Har dere glemt det?
Og Ukedagskrigerne prøvde å rekruttere meg. På mandarin!
Jeg kunne ha levd Ukedagskrigernes liv nå.
Men... jeg sa nei.
For jeg er en del av denne... sangha... Hva det nå het.
Jeg er med dere til slutten.
- Det høres bra ut. - Jævlig overbevisende.
- Du er med, Tjukken. - Var det en test?
Alt er en test her.
Du bestod. Den døde franske poeten ville vært stolt.
Skal vi studere sammen etter skolen? Jeg kjører.
- Hva faen er det som lukter? - Pappas etterbarberingsvann.
Det er til spesielle anledninger. Er det for mye?
Det er meg. Håper jeg ikke avbryter når dere runker hverandre.
Hei, Sara. Hyggelig å se deg igjen.
Vi må snakke sammen.
Alene.
- Hva faen er det som lukter? - En spesiell anledning.
Som jeg må gå til. Jeg lufter på veien.
- Skriver du oppgaver for penger? - Hvordan kan du anklage meg for det?
Vet du hvor mye trøbbel du kan få?
Ok, jeg har utnyttet intellektet mitt for penger.
- For å hjelpe de dummeste av oss. - Vil du bli utvist?
Debutantballet er jo snart.
Jeg må se bra ut når jeg eskorterer deg.
Hva?
Debutantens date kalles eskorte. Jeg har lest litt.
Å, Chip... Nei.
Hør her...
Du skal ikke være eskorten min.
Jeg er jo kjæresten din.
Ja, men det er ikke sånn det funker.
En eskortes familie må være medlemmer av klubben.
Longwell er eskorten min.
- Det er arrangert... - Hva?
Han og jeg er jo barndomsvenner.
- Hvorfor inviterte du meg? - Fordi det er viktig.
Du er viktig for meg. Men disse tingene har regler...
Jeg skjønner. Jeg har skjønt det hele livet.
Så du går ikke?
- Er det det du vil? - Nei, din dust!
Da ville jeg ikke ha bedt deg.
Selvfølgelig kommer jeg. Det er viktig for deg.
Jeg ville aldri gå glipp av det.
Takk for at du forstår.
Og jeg har visse privilegier som Longwell aldri kommer til å få.
Seriøst?
Vi har ett fint øyeblikk, og du utnytter det?
Hopp inn, Tjukken! Det mangler sikkerhetsbelte.
Lara og Miles, dere kjenner vel hverandre?
Kan du sitte på fanget hans?
- Han kan være sikkerhetsbelte. - Hvis det er greit for ham.
Dette er Blue Citrus. Hun er en sitron.
Jesus og Takumi er andrepilotene mine.
Helvete! Unnskyld, nøkkelen skjærer rett inn i beinet.
- Sånn. - Greit.
- Er du fra Florida? - Ja.
- Er du fra... Russland? - Romania.
Ja visst, selvfølgelig.
Du vet den jenta vi leste med i går...
Lara. Myk stemme, snakker med aksent.
- Ja, hun satt på fanget mitt. - Ja. Min idé.
Det lønte seg, for hun likte deg.
Du trodde at hun snakket om algebra, men det var sex.
Nå overdriver du.
Snakker dere om Lara? Hun har pene bryster.
- Ikke objektiver kvinnekroppen! - Beklager. Spretne bryster.
- Ikke bedre. - Jo, "pene" er en vurdering.
"Spretne" er bare en observasjon.
Du ser verden gjennom ditt begrensede mannlige blikk.
- Du går glipp av mye, Obersten. - Men han ser bra ut i dressen sin.
Det er ikke for sent å levere den tilbake.
- Hvorfor skulle jeg gjøre det? - Av mange grunner.
Du kunne bruke pengene til en datamaskin, -
- så du slipper å bruke skolens.
Eller gi dem til meg, så jeg kan fikse klimaanlegget i bilen.
- Det vil du også nyte. - Vet du hva jeg nyter?
Komplimenter for stilen min. Du har ikke sagt noe, Tjukken.
Du ser kjempebra ut.
- Jeg har tatt valget mitt. - Det er feil valg.
Denne debutantdritten er patriarkalsk og undertrykkende.
- Et symbol for hvitt privilegium. - Sier den hvite jenta.
Jeg er white trash. De hater meg og. De vil aldri godta deg.
Herregud, må du ødelegge alt?
Jeg går for Saras skyld. Diskusjonen er over.
Han er liten, men ildfull.
Ta på deg noe svart i kveld, Tjukken.
- Hvorfor det? - Det er slankende. Og synes mindre.
I kveld slår vi tilbake.
Kom igjen, Tjukken!
De jævlene!
Kom!
Det var som pokker!
Jeg trodde ikke dere kunne bli penere!
Drittsekk. Eskorten min har blått hår nå.
Vær så god, Holly. Det blir nok fantastiske bilder.
Ja, der fikk dere oss.
- Gå og gråt i proteinshakene. - Du vinner. Vi gir opp.
Har du sett nøklene mine noe sted?
Mr. Martin. Mr. Halter.
Noen spøkefugler har jo vært i aksjon nylig.
- Ter dere to dere vel? - Absolutt!
Jeg håper at dere tar tatt bøllene.
Ok.
- Si ifra hvis dere ser noe. - Det skal vi.
Vi må gjøre noe som avslutter krigen. Ødelegger livet deres.
Eller iallfall smokingene deres.
- Nei. - Stoltheten vår...
Jeg sa nei! Vi ødelegger ikke Saras debutantball.
Det er for viktig for henne.
- Du jobbet hardt for dressen. - Det spiller ingen rolle.
Jeg har noen dollar igjen. Hvis jeg skriver to oppgaver i natt...
Jeg har litt igjen på kioskkontoen.
Jeg kan låne deg pengene.
Jeg vil ikke ha noe fra noen!
Bra, for jeg har ingenting å bidra med.
Men jeg kan tilby min uklanderlige motesans.
Du har ikke råd til en ny dress.
Men du har råd til Pelhams bruktbutikk. Jeg er stamkunde der.
Jeg kan hjelpe deg.
- Du vil ikke engang at jeg skal gå. - Men jeg elsker å shoppe.
Det blir bra, Obersten.
Jeg skulle ønske Longwell og Kevin satte proteinshaken i halsen.
Du er et geni, Takumi.
Det protesterer jeg ikke på. Hvordan da?
LAKSERMIDDEL
- Håper det får i gang rørene igjen. - Ja.
Helvete! Unnskyld.
PROTEINPULVER
- Skål! - For en bra kveld.
- Og proteiner. - Jeg er sulten.
Siste sjanse til å ta til vettet.
- Vi har snakket om det. - Jeg vet det.
- Jeg vil ikke at du skal bli såret. - Det er for Sara.
Hun trosser stammen sin for å date meg.
Hun skal være glad for at du vil date henne.
Og ærlig talt hater hun deg.
Ja, men hun elsker meg også.
Jeg skal vise at jeg er like bra som en Ukedagskriger.
Forstår du ikke det?
Nei.
Men jeg er glad i deg likevel.
Og du er jævlig kjekk i den dressen, vennen min.
Takk. For alt.
Vi ses på skolen senere.
Så koselig dere har det! Hvem vil ha det gøy?
Chip.
- Du kom. - Sara kommer til å bli så glad.
Absolutt. Og dette stedet er rent majestetisk.
Bartenderen sa at isbitene i isteen også er laget av iste.
Da blir det konsentrert te.
- Vi setter pris på at du er her. - Jeg sitter ved bord 12.
Ser du, Preston? Det var en god idé. Alt kommer til å gå bra.
Hei! Si at jeg ikke er sen. Min far ville aldri tilgitt meg.
Dette er jo mer for fedrene våre enn oss piker. Tjoheisann!
Har du sett lipglossen, Holly?
- Går det bra? - Jeg tror ikke det.
Jeg er som en jævla katt.
Jeg føler meg virkelig ikke bra.
Men Holly, du går glipp av ballet...
Jeg har ikke noe valg. Jeg trenger ingen eskorte til dette.
Jeg sa jo at du ikke skulle spise noe i dag.
Jeg drakk bare en av Kevins proteinshakes. Ut, nå!
- Det var nære på. - Pulveret virker fort.
Det gjør vi også.
Selv om jeg ofte går på fine middager, glemmer jeg alltid -
- om brødtallerkenen står til venstre for din?
Hvorfor sitter du ved barnebordet? Du er ikke noe barn.
Det var uhøflig av deg. Derfor spiser jeg både mitt og ditt brød.
Det var mitt.
- Det er dere neste gang. - Jeg føler meg ikke bra.
Du er ikke den eneste.
- Alvorlig talt... - Det var faktisk jeg.
Jeg går ikke ut. Bestemoren min er her.
Nei, nei, nei... Nå skjer det noe!
Helvete...
Hva?
Nei! Plastfolie!
Vi kommer oss ikke ut. Holly er fortsatt der inne.
- Vi må komme oss ut en annen vei. - Hitover.
Lindsay Brush, som eskorteres av Khan O'Sullivan.
Alle utgangene er blokkerte.
Peggy Donovan, som...
Eneste utvei er gjennom buken på udyret.
- Så vi er fanget her. - Sara Bankhead Harbert.
Hun eskorteres av Longwell Chase.
Er hun ikke vakker? Men hvor er eskorten hennes?
Longwell Chase.
- Hvor er guttene? - Dette var merkelig.
- Jeg fikk det i skoene! - Obersten er dødsens!
Vi trenger en eskorte til eskorten.
Longwell har visst blitt forhindret.
Har vi kanskje noen som kan steppe inn?
Takk, men jeg overtar.
Med all respekt, burde ikke kjæresten hennes være eskorten hennes?
Du ville komme hit, Chip, og vi kjøpte en plass.
Ja, fordi jeg er kjæresten hennes.
Det gjør meg mer kvalifisert enn den menneskelige hemorroiden Longwell.
- Ikke vondt ment. - Du prøver tålmodigheten min.
Så jeg sier det rett ut.
Du eskorterer ikke min datter over scenen i kveld.
Gå og sett deg. Dette er et familieanliggende.
For et nydelig far- og datterøyeblikk.
Da er presentasjonen vår over.
Debutantene skal nå danse en vals med eskortene sine.
Klubben er infiltrert av lurendreiere!
Helvete! Vi må ut!
Jeg så ingen ved den sørlige inngangen.
Herregud!
Jeg burde ha skjønt det. Du ødela ballet.
Drittsekk.
Man kunne si at det alltid har vært råttent.
- Du høres ut som Alaska. - Jeg har blitt kalt verre ting.
Ja. Det var ganske morsomt.
Men du er fortsatt en drittsekk.
Takk.
Din pikk.
Skål for et av Culver Creek beste påfunn.
Jeg håper Ukedagskrigerne lærte en verdifull lekse i dag.
Jeg hører dem fortsatt skrike.
- Vi lyktes. - Så sannelig.
Jeg ba dere la dette arrangementet være, men dere trosset meg.
Dere brøt kommandokjeden.
Men jeg har aldri vært så glad for at ordrene mine ble ignorerte.
Det der var morsomt!
Ikke bare at Ukedagskrigerne måtte spyles rene for dritt.
Men det var det fineste stedet jeg nesten har brent ned.
Du er for god for dem, Obersten.
Du er for god for hele Alabama.
- Noen kaller meg visjonær. - Du selv, vil jeg tro.
Fordi jeg ser helheten. Og dette ser jeg:
Vi kommer alle til å ta eksamen og gjøre store ting.
Men Obersten er ment for det største.
Du sier ikke det?
Ikke kom og be om almisser når jeg lykkes. Seriøst.
- Faen, gjem dere. - God kveld.
Har dere en hyggelig lørdagskveld?
Jeg ville bare se til at du kommer inn på rommet ditt.
Du har visst mistet disse.
Heng med, Mr. Halter.
Til høyre.
Hvordan kunne han være så slurvete?
Valget av nøkkelring var uheldig på flere plan.
- Det var nok ikke det avgjørende. - Jo.
"Stol aldri på noen som retter oppmerksomhet mot nøklene sine."
- Det var en omtrentlig oversettelse. - Så du tviler på Tjukken.
Han spilte en avgjørende rolle i infiltrasjonen vår.
Han var dårligst koordinert og uttrykte mest tvil.
Men han var nøkkelen til suksess. Bevisst ordspill.
Og han kjempet mot noen eksplosive rasshøl.
- Bevisste ordspill. - Flere ordspill i denne situasjonen?
Jeg skulle ønske at jeg var like sikker som deg.
Men hva vet vi egentlig om Miles Halter?
Utover det at han er fra Florida?
Jeg vet én ting som får meg til å tro at han tier.
- Ja, det har du rett i. - Hva da?
Solskinns-staten.
Så fint at du er stolt av hvor du kommer fra, Mr. Halter
Jeg fikk den billig da jeg kjøpte en pølse.
- Men savner du Florida? - Egentlig ikke.
Om foreldrene mine flyttet i morgen, ville jeg aldri dra tilbake.
La oss da håpe at du slipper å dra tilbake snart.
Oppfattet, sir.
Vet du hvor du er, Mr. Halter?
I hjemmet mitt. Her trenger vi ikke å ha noen hemmeligheter.
Det tilhører faktisk skolen.
Jeg forstår. Renoverer du eller har du nettopp flyttet inn?
Nei...
Hvis du må vite det, så holder kona mi på å flytte ut.
Hun har allerede flyttet ut. Ganske brått, om du spør meg.
- Hun spurte ikke. - Jeg mente ikke å blande meg.
Vi hadde bare vært sammen i 13 år. Det går bra.
Jeg mener...
...etterhvert.
Men nå har jeg mer tid til overs til jobben.
Som du kanskje allerede vet, -
- har det inntruffet en del skøyerstreker ved Culver Creek.
Og du er den eneste eleven jeg kan koble til strekene.
Det betyr at straffen for alle -
- kommer til å falle på deg.
Med mindre vi... kan komme overens på en måte.
- Vil du at jeg skal tyste? - Nei.
Det gikk visst fort å indoktrinere deg.
Lite overraskende, med Mr. Martin som romkamerat.
"Sladrehank skal selv ha bank", som de sier.
Men denne har du kanskje ikke hørt.
"For at ondskapen skal seire, må de gode bare gjøre ingenting."
Hvis du handlet alene, -
- kan du tilstå, og det hele blir avgjort av en jury.
- En jury? - Bestående av elever.
Elever som setter pris på Culver Creeks regler.
Du kan få en mye mildere straff -
- ved å fortelle alt du vet.
Valget er ditt.
Drapsmannen James French ble dømt til den elektriske stolen.
Han ropte til vitnene ved henrettelsen:
"Hva med dette til morgendagens overskrift: "French Fries!"
Det er en dårlig spøk, men jeg beundrer at han beholdt humoren -
- under slike omstendigheter.
Hva faen snakker du om?
Jeg sa ingenting.
Det var ikke lett.
Han er en skremmende mann.
Ørnen er en sadistisk jævel.
- Jeg er imponert. - Og jeg forbauset.
Ikke jeg. Jeg er stolt av deg, Tjukken.
Nok et rått øyeblikk.
Ta det rolig, Tjukken. Kanskje du blir kul.
Så Ørnen lot deg bare gå?
Gid det var så vel. Jeg skal avhøres foran juryen.
Faen.
Den består av Culver Creeks trangeste lukkemuskler.
- Det var hyggelig å møte deg. - Vær rolige.
Man må aldri gi opp håpet i kampen mellom det gode og det uskikkelige.
Man kan tape en kamp, men ugagn vinner alltid krigen.
Nei, absolutt ikke. Kun juryen og den anklagede får komme inn.
Og jeg, selvsagt.
Sett deg ned.
Du kan nå tiltale juryen.
Ærede klassekamerater og aktede Mr. Starnes.
Jeg er her i dag for å underkaste meg rettens nåde.
Hvor skuffet dere enn er over meg, -
- blekner det i sammenligning med hvor skuffet jeg er over meg selv.
Så slanke dere ser ut, jenter!
- Gått ned i vekt? - Jeg skal gå ned deg.
For du er dødvekt. Og dødsens.
Den der må jeg tenke litt på.
Det som skjedde på klubben gikk for langt.
- Hva skjedde på klubben? - Aner ikke. Ikke medlem.
Dere burde ikke lekse opp for noen om å gå for langt.
Greit.
Det var for drøyt å kaste Halter på sjøen.
- Og Oberstens dress? - Vi trodde at han hadde flere.
- Det lød farlig nært en unnskyldning. - Ikke nok.
En av deres står for juryen nå, og Ørnen er på krigsstien.
Nå får vi kanskje aldri vite hvem som sladret. Obersten.
Men vi må skru ned varmen litt.
Vi slutter å lete etter tystere om dere stopper hevnen.
På ordentlig. Våpenhvile?
Kanskje ingen sladret.
- Kanskje Ørnen bare hadde flaks... - Våpenhvile.
Fred være med deg, Longwell.
Så du bare tar beslutninger uten å konsultere oss nå?
Unnskyld, jeg visste ikke at du nettopp hadde vunnet i lotto.
Vi trenger stipendene våre for å bli her.
Og å planlegge og utføre de utstuderte, -
- om enn strålende strekene, øker ikke snittet mitt. Vi har vunnet.
Ikke ennå.
Vennligst stå opp, Mr. Halter.
Juryen har hørt vitnemålet og vurdert saken.
De har fattet en avgjørelse. Miss Rowinski?
Siden det er første gang, ingen andre har klaget på deg, -
- og du tydeligvis angrer, -
- dømmer vi deg til to ukers renhold av kafeteriaen.
Primært for å ha kjøpt den stygge nøkkelringen.
Er resten av juryen enig i dommen?
Ja.
Da, så. Du kan melde deg hos Maureen i kafeteriaen.
Hun viser hvor hårnettet er. Håper du liker lukten av våte svamper.
Og Mr. Halter...
Husk at neste gang du står for juryen, -
- er det ikke første gang lenger, så tenk over handlingene dine.
Jeg slapp unna med en dask på håndleddet.
Jeg visste ikke hvordan det skulle gå, men jeg snakket fra hjertet, -
- og jeg tror at juryen merket det.
Se på ham. Så stolt av seg selv.
- Jeg vil nesten ikke si det. - Ikke gjør det.
Hva da? Hva er det?
Det var nok dine rørende ord og valpeøyne som fikset det, -
- men det skader nok ikke at jeg skal skrive oppgaver for jurymedlemmer.
Og jeg skal gi jurysjefen de viktige juksekodene i "Halo 2".
Og jeg lovte en av dem en date med deg. Lara.
- Husker du henne? - Eller de pene brystene? Spretne.
Bestakk dere juryen for meg?
Si at de leste det om nøkkelringen. Jeg kunne ikke motstå det.
Du er en av oss nå, Tjukken.
Ikke begynn å gråte. Da ødelegger du alt.
Dette er skuffende.
Trærne med sine grener, grenene med sine blad -
- det høye gresset som vokser i dens skygge... Alt vises i vinduet.
Unnskyld, sir.
Jeg er alltid oppmerksom. Det skal ikke skje igjen.
Så du skal aldri mer stirre ut av et vindu i ditt liv?
Det var leit å høre.
Jeg beklager, men...
Jeg forstår ikke hva du vil at jeg skal si.
Slutt å tenke på hva som er det rette svaret.
Hva du tror at jeg vil høre.
Jeg vil ikke at du skal tenke i det hele tatt.
Jeg vil bare at du skal være.
- Sikkert? - Livet er bare nå.
Tiden man bruker på framtiden eller fortiden skjer på egen risiko.
Vær tilstede i timene. Vær tilstede der ute etterpå.
Rimene mine er gammeldagse, som de gamle romerne
Oberstens beats er sørgelige som...
Det er den eneste måten å bli knyttet til andre. Å se dem slik de er.
Hvorfor røyker du så helsikes fort?
Dere røyker for å nyte det. Jeg røyker for å dø.
84 DAGER FØR
Tekst: Eivor Bekkhus www.sdimedia.com